Інструкція про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв і повідомлень про злочини
Інструкція про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв і повідомлень про злочини
1. Загальні положення
1.1 Інструкція встановлює єдиний порядок приймання,реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, по¬відомлень, іншої інформації про злочини, а також; прийняття за ними рішень відповідно до кримінально-процесуального зако¬нодавства України.
До єдиного порядку належать дії працівників прокуратури, які мають відповідні повноваження щодо:
— приймання заяв і повідомлень про злочини;
— надання кожній заяві або повідомленню про злочин порядкового номера і стисле фіксування (реєстрація) основних даних про діяння в обліково-реєстраційних документах (книзі обліку, реєстраційних картках), передавання їх виконавцю;
— перевірки відомостей, які містяться у зареєстрованих заявах і повідомленнях про злочини, а також прийняття за ними рішень відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України (розгляд).
1.2. Заяви і повідомлення про злочини, які надходять до органів прокуратури, залежно від форми подання поділяються на три групи:
— заяви і повідомлення про злочини, подані на особистому прийомі;
— заяви і повідомлення про злочини, які надійшли поштою, факсимільним, іншим видом зв’язку;
— заяви і повідомлення про злочини, що надійшли телефоном або через засоби масової інформації.
1.3.Заявою чи повідомленням про злочини слід вважати усні чи письмові звернення громадян, заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, матеріали службових перевірок, які містять відомості про вчинені чи підготовлювані злочини або про озна¬ки злочинного діяння за умови коли:
— усна заява після роз’яснення заявнику про відповідаль¬ність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, яка занесена до протоколу, підтверджена підписом у протоколі, до якого вона занесена;
— письмова заява підписана фізичною особою, від імені якої зроблено цю заяву;
— письмові заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, громадськості, інших юридичних осіб підписані посадовими особами, що їх представляють.
1.4. Організація роботи щодо забезпечення в органах прокуратури приймання, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про злочини покладається на керівників прокуратур, а в Генеральній прокуратурі України — на керівників самостійних структурних підрозділів.
1.5. Розпорядженням керівника прокуратури з числа працівників секретаріату призначається відповідальна особа, на яку покладаються обов’язки щодо реєстрації заяв і повідомлень про злочини у книзі обліку, проставлення на них реєстраційного штампа, збереження облікових документів тощо.
2. Приймання заяв і повідомлень про злочини
2.1. Заяви і повідомлення про злочини незалежно від місця і часу їх вчинення, а також повноти повідомлених даних і форми подання обов’язково приймаються у прокуратурах усіх рівнів, у тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.
2.2. У разі звернення громадян на особистому прийомі з усною заявою про злочин про це складається протокол, який підписують заявник та прокурорський працівник, що прийняв заяву.
Працівник, який прийняв усну заяву, встановлює особу заявника і попереджає його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, що за-значається в протоколі та засвідчується підписом заявника.
2.3. У разі звернення особи з інформацією про злочин до прокурора чи слідчого, які перебувають за межами службових приміщень, складання протоколу про прийняття заяви є обов’язковим. Якщо при цьому неможливо невідкладно скласти протокол (необхідність проведення невідкладних слідчих дій), прийнята усно інформація заноситься до протоколу відразу після виконання невідкладних слідчих дій.
2.4. Заяви і повідомлення про злочини, що надходять поштою разом з іншою вхідною кореспонденцією, приймаються секретаріатом прокуратури у загальному порядку, а подані на особисто¬му прийомі громадянами (посадовими особами підприємств, установ, організацій) — прокурорсько-слідчими працівниками прокуратури.
2.5. Якщо про злочин повідомлено телефоном, прокурор¬ський працівник пропонує заявнику прибути до прокуратури для подання заяви чи надіслати її поштою.
У разі відмови заявника від з’явлення до прокуратури чи від надіслання письмової заяви поштою прокурорський працівник доповідає про це рапортом керівнику прокуратури або самостійного підрозділу.
Спосіб перевірки такої заяви визначає керівник прокуратури або самостійного підрозділу, враховуючи характер отриманих даних. Одночасно вживаються всі можливі заходи щодо запобігання злочинові чи припинення його, а також; до збереження слідів злочину.
2.6. У разі повідомлення про злочини, які пов’язані чи можуть бути пов’язані із загибеллю людей, спричиненням їм тілесних ушкоджень, становлять небезпеку щодо функціонування транспорту, прокурорський працівник негайно передає це повідомлення до чергової частини органів внутрішніх справ.
2.7. Анонімні повідомлення телефоном, які містять конкретні факти про вчинення злочинів або підготовку до них, невідкладно передаються до відповідних правоохоронних органів для перевірки у ході оперативно-розшукової діяльності.
2.8. У разі безпосереднього виявлення ознак злочину прокурорський працівник негайно доповідає про це рапортом керівнику прокуратури або самостійного підрозділу для вжиття пе-редбачених кримінально-процесуальним законом заходів.
2.9. Прес-служба прокуратури (відповідальний за цю ділянку працівник) подає на розгляд керівнику прокуратури оприлюднені у пресі, по радіо, телебаченню або в документальних, кіно чи відеофільмах повідомлення про злочини для прийняття за ними рішень відповідно до кримінально-процесуального законодавства України.
2.10.Усна заява про незареєстрований раніше злочин, зроблена під час проведення слідчої дії, заноситься до протоколу слідчої дії та оформляється відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України.
2.11.Заяви і повідомлення, інша інформація про злочини,що надійшли до прокуратури, невідкладно доповідаються вдень надходження:
— в прокуратурі районного або міського рівня — прокурору;
— в прокуратурі обласного рівня — прокурору або його заступникам;
— в Генеральній прокуратурі України — Генеральному прокурору України або його заступникам.
Керівники прокуратури залежно від характеру інформації, яка міститься у заявах і повідомленнях про злочини, визначають у формі резолюції порядок проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України або передачу їх до інших органів за підслідністю.
Після прийняття керівником прокуратури такого рішення заява чи повідомлення про злочин передається в секретаріат для реєстрації у книзі обліку.
3. Реєстрація заяв і повідомлень про злочини
3.1. Заяви і повідомлення про злочини реєструються відповідальним працівником у книзі обліку заяв і повідомлень про злочини (додаток 1), що є документом суворої звітності.
У ній реєструються заяви та повідомлення громадян, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, передбачені п. 1.3 даної Інструкції, які подані в установленому законом порядку.
Книга обліку заяв і повідомлень про злочини зберігається в канцелярії прокуратур районного та міського рівня і заповнюється працівниками канцелярії за дорученням прокурора, а в неробочий час, святкові та вихідні дні — черговим прокурором.
У прокуратурах обласного рівня, а також; в Генеральній прокуратурі України вказана книга зберігається в секретаріаті і заповнюється спеціально призначеними для цього працівниками.
3.2. Реєстрація заяв і повідомлень про злочини провадиться негайно після прийняття керівником прокуратури рішення про порядок перевірки.
3.3. Відповідальна особа за вказівкою керівника прокуратури реєструє заяву чи повідомлення про злочин у книзі обліку, проставляє на них штамп (додаток 2) із зазначенням дати реєстрації та номера і через секретаріат передає виконавцю, визначеному в резолюції керівника для перевірки.
3.4. Передавання виконавцям заяв і повідомлень про злочи¬ни для перевірки без реєстрації забороняється.
3.5. Виконавцю повинна бути передана заява чи повідомлен¬ня про злочин у день їх надходження до прокуратури, а в Генеральній прокуратурі України — не пізніше наступного робочого дня.
3.6. Усі записи в книзі обліку за кожною заявою чи повідомленням про злочин повинні містити стислі, разом з тим достатні відомості про події, що відбулися, про те, ким і в якій формі повідомлено про злочин, яке процесуальне рішення, коли і ким прийнято.
Реєстраційні номери в книзі ведуться у валовому порядку з початку року, починаючи з № 1.
3.7. Анонімні заяви та повідомлення про злочини, які надійшли поштою, факсимільним або іншим видом зв’язку, після проставлення на них штампа з датою надходження передаються у підрозділ, працівники якого розглядають звернення для вирішення питання про їх спрямування до відповідних правоохоронних органів для використання в оперативно-розшуковій діяльності.
3.8. Якщо за наслідками розгляду звернень громадян та юридичних осіб приймається рішення в порядку ст. 97 КПК України, їх слід реєструвати у книзі обліку заяв і повідомлень про зло¬ чини, одночасно виключивши з обліку звернень.
У Генеральній прокуратурі України та прокуратурах обласного рівня не підлягають реєстрації у вказаній книзі первинні звернення громадян, в яких міститься інформація про вчинен¬ня злочинів, що надсилаються для розгляду за належністю у підпорядковані прокуратури. Реєстрація таких звернень, як заяв чи повідомлень про злочини, провадиться у тій прокуратурі, якою приймається за результатами їх перевірки рішення в порядку ст. 97 КПК України.
3.9. У випадках, коли за матеріалами про відмову в порушенні кримінальних справ рішення скасовується, такі матеріали реєстрації у книзі обліку заяв і повідомлень про злочини не під¬лягають.
4. РОЗГЛЯД заяв і повідомлень про злочини
4.1. Процесуальні строки розгляду заяв і повідомлень про злочини обчислюються відповідно до вимог ст. 97 КПК України.
4.2. Розгляд (проведення перевірки) заяви чи повідомлення про злочин здійснюється слідчими або іншими прокурорськими працівниками за вказівкою керівника прокуратури.
4.3. Керівники самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, прокуратур обласного рівня мають право залучати до перевірки заяв і повідомлень про злочини підпорядкованих прокурорів.
4.4. Працівники, що здійснюють перевірку зареєстрованої заяви чи повідомлення про злочин, відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України можуть отримувати пояснення, витребовувати і вивчати необхідні документи та матеріали, призначати за ними дослідження фахівців.
4.5. Рішення за заявою чи повідомленням про злочин повинно бути прийняте протягом 3 діб з дня їх надходження до прокуратури.
Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурорським працівником у строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.
4.6. Заяви і повідомлення про злочини до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».
4.7. Контроль за дотриманням строків проведення перевірки покладається на керівників прокуратури, а в Генеральній прокуратурі України і прокуратурах обласного рівня — також; на керівників самостійних структурних підрозділів.
Працівник прокуратури, на якого покладено ведення книги обліку, негайно доповідає керівнику прокуратури про будь-які факти порушення строків перевірки. Керівник прокуратури або уповноважена ним особа щомісяця перевіряє стан ведення книги обліку, про що в ній робить відмітку.
4.8. За заявами і повідомленнями про злочини приймаються такі рішення:
— про порушення кримінальної справи в порядку, встановленому ст. 98 КПК України;
— про відмову в порушенні кримінальної справи (ст. 99 КПК України);
— про передачу повідомлення за належністю (одночасно вживаються всі можливі заходи, щоб запобігти злочинові або припинити його. За наявності відповідних підстав, що свідчать про реальну загрозу життю та здоров’ю особи, яка повідомила про злочин, слід вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки заявника).
4.9. Про прийняте процесуальне рішення особою, що проводила перевірку за заявою чи повідомленням про злочин, письмово повідомляється заявник, якому роз’яснюється його право оскаржити прийняте рішення, а також; порядок оскарження. Копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи направляється прокурору.
5. Статистична звітність про розгляд заяв і повідомлень про злочини
5.1. Звіт про роботу з розгляду заяв і повідомлень про злочини складається за формою 2-Е на підставі даних книги обліку заяв і повідомлень про злочини.